Kom till mig
Vila vid min sida
Förvägra mig inte din kärlek
Ta mig på allvar
Stig in genom min dörr
Käraste, stanna inte i farstun...
Kom in
Jag är med dig till slutet
"Guildford, England, 5 oktober 1 9 7 4''
I whiskyns namn
I sångens namn
Du såg dig inte om
Det hörde inte hit
I rättvisans namn
I hoppets namn
I trons namn
I drogens namn
I frihetens namn
Gled du iväg
För att få se solen
Någon annan dag
I Uniteds namn
Och BBC.:s
Och Georgie Best.:s...
Och LSD.:s
I Faderns namn
Och Hans hustrus, och andens
Du sa att du inte gjorde det
De sa att du gjorde det
I rättvisans namn
I humorns namn
I Faderns namn
I Sonens namn
Ropa till mig
Ingen hör på
Jag vill höra av dig, min kära
Hallå, hallå.
Jag tackade aldrig för att du tog dig an vårt fall.
Jag trodde aldrig jag skulle lita på en engelsman igen...
speciellt inte en advokat.
Men jag ska vara så noggrann jag kan med namn, datum och platser...
med allt som kan hjälpa vår sak.
För att förklara varför jag råkade vara i England 1 97 4...
när den där bomben detonerade...
måste vi börja i Nordirland, mitt hemland.
Belfast på 70-talet var rent kaos. "Ut med britterna...''
Det var konstigt med soldater på gatorna...
som var rädda för civilbefolkningen.
Vem som helst kunde tillhöra IRA-gerillan.
Jag var bara en småfräsare...
som stal metallskrot.
Det var ett farligt jobb i Belfast.
Ner med dig, Gerry, för helvete!
Tommo!
Jag hade redan tre varningar från IRA...
och när en brittisk patrull tog mig för en krypskytt fick jag problem.
För fan, han är beväpnad!
Krypskytt! Där!
Får inte korn på honom!
Skjut honom innan han skjuter oss!
Jävla idioter!
Fort! Spring och varna mr Kelly!
Två misstänkta på väg västerut-
Mr Kelly!
Jävla dårar!
Vi måste flytta all utrustning och alla vapen.
Sätt igång allihop nu!
Flytta på er! Vi har britter efter oss!
Britterna är efter oss!
- Hit in! - Gerry!
Kom, den här vägen, killar!
Fort, fort!
Fort, Gerry!
De är ju överallt!
De är här framme, killar!
- Vem är det? - Conlon.
Ta honom.
Det är din bror, Gerry.
Herregud!
Jävla engelska skitar!
De har startat ett uppror för att täcka krypskytten.
Om han är ensam kan vi ta honom.
Kom killar.
Sätt igång!
Få bort barnet härifrån!
Få bort ungen!
Kasta bensinbomben nu!
Kom igen, om ni törs!
Släpp honom, era jävlar.
Jävla käring!
Är du okej?
- En kompis vill snacka med dig. - Fan också.
Du kan göra det lätt eller svårt för dig.
Var smart nu.
De för bort din bror!
Vart ska du?
- Vi gjorde inte inbrott. - Försök inte med mig!
Har du plötsligt blivit laglydig?
- Har du snott saker nu igen? - Nej, det har vi inte.
Muddra honom. Kom ni undan?
-Ja. - Vilka är det?
- De där två. - De där?
- Den där är inte min, jag lovar! - Peter?
Skjut dom jävlarna! De stjäl alltid saker här!
Dra åt helvete!
Pappa, IRA har tagit Gerry!
Var, visa mig!
Ge honom den.
Okej, Tommo.
Dra ner brallorna på dem. Du fick en varning, Danny.
- Peter, vi har ju inte gjort nåt! - Lägg av!
Vad säger hon att vi har gjort?
Nu ska ni få! Av med brallorna.
Ni rusade in i huset där all vår utrustning är gömd.
Hur kunde vi veta det? Vi försökte bara komma undan britterna.
Visst, ni stal bly igen, va?
Ni stal bly.
- Håll käften, Danny! - De sköt på oss.
- Av med brallorna. - Varför då?
Så att du inte får tyg i såret och tvingas amputera benet.
Kom igen, Peter! Ge oss några örfilar så är det bra sen. Skjut oss inte.
-Jävla skit. -Jävla Tarzan.
Kolla hans ballar!
Herre Gud! Peter!
De är ju bara barn! Låt dem vara.
Vi ska bara skrämma lite vett i dem!
Han har stulit bly igen.
Han rusade rakt in i ett av våra hus och startade allt det här!
Är det ditt fel, allt det här?
Han blir inte långlivad i den här stan.
Det här är sista gången. Försvinn!
Danny, det här är sista gången.
- Det gäller dig också, Conlon. - Dra upp brallorna.
Kom hit!
- Vi har inga tjuvar i vår familj. - Vi har ingenting i vår familj.
- Skaffa dig ett jobb. - Det finns inga jobb.
Jag har ett jobb.
Ska jag jobba som kontorsråtta?
- Du måste visa lite respekt. - Respekt - för vem då?
För dig själv.
Du måste bort härifrån.
Han kommer inte att klara sig i England, Giuseppe.
Utan familjen.
Ge dig, mamma.
Jag missar ju båten. Vad är det där?
- Korvar åt tant Annie. - Men, mamma!
- Ta det här nu, pojken min. - Låt mig--
Okej, jag är klar. Vart ska du?
Jag följer dig.
Litar du inte på att jag kommer med båten?
Jag kommer tillbaka som miljonär, farmor.
Lycka till. Må Gud vara med dig!
Jag älskar dig, unge.
- Hej då, Gerry. - Uppför dig nu, Ann.
Hej då, Gerry.
Hej då, Bridie.
Han kommer aldrig tillbaka.
Han är hemma igen om en månad!
Har jag berättat om när jag hoppade av båten?
Hoppade överbord 200 meter ut till havs...
och simmade hem igen till den här hålan.
Varför simmade du tillbaka?
Det fanns en kvinna med i bilden.
Jaha?
Jag var frisk då, det var innan du föddes.
Vad hette hon?
Du vet väl vad din mor heter?
Sarah Maguire hette hon.
Sen hade hon oturen att byta till Conlon.
Alla passagerare ombedes gå ombord!
Passagerare i andra klass.
Lev livet, pojken min.
Det är det bästa råd jag kan ge dig.
Kom ihåg att ärlighet varar längst.
Ärlighet varar längst.
En fågel i handen är bättre än tio i skogen.
Aldrig syna given häst i munnen.
Han hade alltid en klyscha beredd.
Jag ringer.
Bra.
Jag rusade uppför landgången för att komma bort från honom...
och sen fick jag dåligt samvete.
Jag tänkte vända tillbaka...
och kalla honom Giuseppe för första gången i mitt liv.
Men då hade han redan gått.
- Jag ropade bara. - Hej då, pappa!
Sen möttejag en gammal skolkompis, Paul Hill.
Hur skullejag veta att det mötet skulle förändra mitt liv.
Du är anhållen!
Fan ta dig, Gerry!
- Lika galen än. -James Bond, med rätt att döda.
Du då, ett nervvrak! Vad är det med dig?
Jag är så glad att få komma bort från Belfast!
Vart ska du?
- Till London. Du då? - Samma här.
Jag är törstig.
Jag är helt pank, så du kan få bjuda mig.
Jag kom till London den 26 juni.
Mamma gav mig adressen till tant Annie...
men jag hade blivit inbjuden till ett hippie-kollektiv av...
Paddy Armstrong, min gamla vän.
Gerry, vi har traskat runt i timmar!
- Men det är ju nära på kartan, ju! - På kartan, ja!
London är ett stort ställe.
Vad jag ville ha var fri kärlek och knark.
Hitåt, tror jag.
Paddy?
- Var vill ni? - Vi söker Paddy.
- Vilken Paddy? - Paddy Armstrong från Belfast.
- Det är nån som söker dig. - Vem då?
Några från Irland.
Herre Gud! Gerry Conlon.
Vad är det med dig, Paddy?
Jag trodde det var drogroteln. Kom in!
Såja.
Välkomna till Xanadu.
Hej.
Jesus grät faktiskt.
Läckert, va?
Deptford Jim.
- Paul Hill. Gerry Conlon. -Ja.
Ska ni bli med här måste ni...
genomgå inträdesriten.
Öppna munnen.
Det där gillade jag.
De kan inte bo här.
- Vi har inte plats. -Jim!
Vår regel: Inget ägande, inga lagar.
- Bara kärlek. - Okej, vi röstar.
Den som vill att Gerry och--
- Vad heter du? - Paul.
Nej, "Sorgsna Månen'' blir ditt namn.
- Äsch. - Okej?
Den som vill att de ska stanna, räcker upp en hand.
Fyra, fem, sex--
- Upp med handen, Paddy. - Visst.
- Åtta. - Då kan vi stanna, va?
Vad ska vi kalla dig, då?
Kalla mig "Den Vilde''.
Håll i bara.
Låt bli!
Vad är det här?
De har en död gris här.
Det är bara lite korv.
Vi är vegetarianer allihop.
Vi är också vegetarianer, båda två.
Jag ska ge korvarna till tant Annie.
Jag kommer tillbaka om en liten stund, okej?
Om en liten stund.
Nasse.
Och Nöffe.
Är hon släkt med kungahuset, hon?
I rakt nedstigande led.
Fergusons korv-- det enda goda som kommer från den där hålan.
- Vill du ha mera? - Nej tack.
- Vi får nog dra nu. - Stannar ni inte? Jag har ju bäddat.
Jättesnällt, men vi behöver lite plats, ser du.
Vi ska starta ett band.
Ett rockband.
Var bor ni då?
- Menar du adressen? -Ja.
- Fillmore. - Fillimore.
Fillimore Road. Nummer 60...
nånting-- numret har fallit bort.
Har nummerskylten försvunnit?
Ni kan väl säga till mig när ni vet vilket det är?
-Ja. - Och så ringer du väl till mamma?
Ja... ett litet bekymmer, bara.
Det finns ingen telefon.
Hej, Marian. Några problem?
- Är allt här? -Ja.
Då kör vi.
Akta strecken.
Orättvist! Deras kjolar skymmer ju strecken!
Han fuskar!
-Jag är domare! - Han fuskar.
- Det där var ganska nära, va? - Var det en bomb, Paddy?
Det blir mer och mer som hemma.
Var god och dröj...
Giuseppe, rikssamtal!
- Vadå? - Telefon, rikssamtal.
- Varsågod. - Hallå?
- Be honom om pengar. - Hej, pappa.
- Det är Gerry. - Hallå, pojk.
- Hej, hur mår ni? - Okej, ni då?
Det är sex veckor sen du hörde av dig.
Jag vet-- Har varit lite upptagen.
Mamma blir ju orolig, vet du. Går du i kyrkan?
- Varenda söndag. Punktligt. - Bra.
- Har du jobb? - Jag har lite på gång.
Bra. Är ni i säkerhet?
- Hur så? - Från alla bomber.
Jo, man hör dem på avstånd ibland--
Det var synd.
- Sitter du fast? - Hur menar du, pappa?
Har du ont om pengar?
Nej då, ingen fara.
Jag har gott om pengar nu.
Bra. Hör av dig igen, Gerry.
-Ja. Hej då, pappa. - Jag säger till mamma--
Hej då.
Ursäkta.
Det räcker till pommes frites.
Tyvärr räckte det bara till två.
Mår ni bra?
Va?
De har sprängt överallt. Folk är skadade.
Där är de. Irländarna.
Kommer hit och ställer till.
Bara de håller sig i Belfast så är det okej, va? Jävla typ.
Jag har sett folk dö framför ögonen på mig!
- Din jävla skitstövel! - Äh, stick hem med dig, din idiot!
Det här är helt otroligt, jag sticker härifrån.
- Kommer du, Paddy? - Var ska ni sova?
Det löser sig. I parken nånstans.
- Vi ses snart, gullet. - Var rädd om dig.
- Passa dig! -Jävla dåre.
Soldater har gått in i Ardoyne-området i västra Belfast...
sedan IRA.:s lokala eldupphör brutit samman i helgen.
Ja, jag tittar.
Civilbefolkningen är evakuerad, och många har rapporterats skadade.
- Båda sidorna skyller på varandra-- -Jag tar hand om det.
Då så. Klockan 8 i kväll.
Inga förvarningar.
Det här är min plats. Ni har suttit för länge.
CB-- Charlie Burke. Det är jag, det.
Jag har ristat mina initialer här.
Det är okej, Charlie.
Nu stänger vi parken.
- Akta fötterna, Charlie. - Det är ju en lång bänk.
Vi får plats alla tre.
Ni är från Irland, va?
Jag kom hit när jag var i er ålder.
Har du aldrig hemlängtan, Charlie?
Äh, fan.
Det är ingenting för mig längre.
- Parken stänger! - Kan du låna oss några shilling?
Jag tänkte fråga samma sak.
- Gerry, vi har inga pengar kvar. - Det här är allt jag har.
Jag kan väl inte ta allt ifrån er.
Det gör inget. Vi ses, Charlie.
- Kom. Klockan är inte 8 än. -Jag kommer.
Vi sa godnatt till Charlie Burke just när bomben sprängdes.
Vi tänkte bara på att hitta nånstans att sova.
Vi hade absolut inga pengar.
Vi hade inte ens till bussbiljetten till Guildford.
Jag åker inte tillbaka till Belfast.
Nu vet jag.
- Hej, snygging. - Hej, sötnos.
- Du tappade nåt. - Flytta dej, grabben.
Hon är inget för er.
Här.
Det är hennes nycklar. Jag går in.
Vi lämnar tillbaka dem, Gerry. Lägg dem i brevlådan.
Lägg nycklarna i brevlådan, Gerry.
Herregud! Hur mycket är det?
Jag tog £700 från horan.
Det kändes lite kymigt.
Den natten sov vi på hotell.
Dagen därpå köpte vi kläder, likadana byxor...
likadana rockar, t o m likadana skor.
Ursäkta, har rocken loppor?
Vilka är de vackra kvinnorna i köket?
- Har du saknat mig, Bridie? - Kolla på Gerry. Han är hippie!
Pappa, kolla pengarna!
- Vill du ha dem? - Herre Gud!
Vill du vara med i mitt gäng?
Ja, jag vill vara med i ditt gäng.
- Hitåt! - Ta det lugnt.
Lugna dig. Lugna ner dig!
Det är mina pengar!
Sluta nu!
- Mina pengar!Jag fick dem! - Sluta nu!
Sluta nu!
Jämt skulle de prata om bekymmer, va?
Särskilt Paul Hill.
Han snackade jämt om Belfast och IRA och allt det där.
Jag kan bara säga att...
de hade massor av pengar, och Conlon åkte hem till Belfast.
- Kom nu, in i bilen. - Vad fan är det frågan om?
Det var ett jävla elände, att de sköt på dig.
-Ja. - Gjorde det ont, Danny?
Nej då, kulan snuddade vid knäskålen och fortsatte ut.
Fem personer dödades...
och 7 5 skadades allvarligt när en av IRA.:s...
bomber utan förvarning sprängdes på en pub i Guildford.
Parlamentet har antagit en terroristlag...
"Förbjud IRA '' som låter polisen hålla en misstänkt terrorist i sju dagar.
Sju dagar.Jisses.
Det är ju samma här, sju dagar.
...över hela London och grep 1 9 misstänkta.
Gerry, dina skor.
Vi har talat med Kapten Robert Dixon på antiterrorist-roteln...
om gripandena.
Vi kan inte utesluta att för många drabbas.
Några kanske inte förtjänar det.
Därför ska vi använda denna nya lag med största urskiljning.
Upp ur slafen, ditt jävla mördaryngel.
Upp med händerna!
Jag vet inte vem ni letar efter, men inte är det jag.
Gerry, din rock. Han har inte gjort nåt.
- In med dig. - Han är inte politiskt aktiv.
Jag har rätt att tala med min son.
Ta det lugnt, Gerry.
Gå in igen.
Det är bra nu.
- Vart ska vi? - Det märker du.
- Var har han fått pengarna ifrån? - Vet inte.
De har ingen rätt att ta honom till England.
Ta det lugnt.
Jag har ingen aning om vad det rör sig om.
Jag har inte gjort nåt olagligt.
När får jag åka hem till Belfast?
När det går dagliga turer till månen.
Jag har alltid velat bli astronaut.
Vad är jag anklagad för?
Du är gripen med stöd av terroristlagen.
Va?
Du kan kvarhållas här i sju dygn utan att vara åtalad.
- Och när blev jag terrorist? - Var du delaktig i det här, Gerry?
Och det här. Är du stolt över det?
- Och det här. - Varför visar ni mig de här?
Inga märken på honom!
Är du inte jävligt stolt över det här?
Titta på den söta flickan!
- Titta på henne! - Ni är fan i mig inte riktigt kloka!
- Ser du? - Ni är fan i mig inte kloka!
Barnen vet att nånting hemskt är på gång.
- Du gör det inte lättare. -Jag är inte stark nog.
Om han har dödat oskyldiga - det klarar jag inte.
Det är mitt barn, och jag känner honom.
Om du inte tänker tro på honom, så gör jag det.
Tror du han är oskyldig?
När han klev in här och såg ut som en jävla pajas...
hade han då mord i sina ögon?
- En överraskning. - Håll käften!
När kommer pappa hem?
Om några dagar.
Varför har de satt Gerry i fängelse?
Det är ett misstag.
Jag ska åka och hämta honom nu.
Varför blir du arg?
Bränns det?
Uppge alla platser som du bott på i England.
Jag har sagt det hundra gånger!
Säg det igen, då!
Mest i kollektivet.
Några nätter hos tant Annie...
och en natt på hotell, sedan jag snott de där pengarna.
Manlig, drygt 40.
Vem lärde dig att göra bomber, Gerry?
Jag har aldrig gjort några bomber.
Var det Annie som gjorde den här, Gerry?
Är det Annie som är Marian, Gerry?
Är Annie Marian?
- Vilken Annie? - Annie Maguire!
Tant Annie?
Visst, visst, Annie gjorde bomben, och Moder Teresa placerade ut den.
Vad hade Carole Richardson för del i operationen?
Är det du som är Marian?
Va?
Är du Marian?
Hon hade inget med det att göra.
En karl kommer hem till mig. Han kör upp en pistol mot mitt huvud.
Han säger att jag var med vid Guildford.
Jag stack från Belfast för att slippa såna som han.
Visa var jag ska skriva på. Jag har alibi för den där kvällen.
Varför visar ni de här?
Gerry har sagt att det var du.
I så fall är han en jävla lögnhals.
Armstrong körde bilen. Vem var kvinnan i baksätet?
Ingen aning.
Men du satt i Cortinan.
Du satt i den röda Cortinan.
Han vänjer sig vid era metoder och sen sluter han sig.
Jag sa att det var i en taxi.
Men taxin var ju en Toyota Corolla.
När får jag ringa hem?
- Vi börjar om. Vem är Marian? - Var det nån irländare?
Varför blir du sur nu igen? Vad hette hon?
- Inget att göra med dig, va, Gerry? - Tala till mig.
Du undviker sanningen, Gerry. Vad hette hon?
Två små flickor frågade mig: "Varför blev pappa sprängd?''
Vem lärde dig göra bomber, Gerry?
Tala till mig.
Han gör vad han är tillsagd.
Titta, vad han ljuger.
Rena rama skådisen. Eller hur, Gerry?
- Vem är Marian? -Jag vet inte vad--
Jag börjar tröttna på det här. Vem är Marian?
Jag tänker fan i mig fråga ända tills du svarar!
- Vem är Marian? -Jag vet inte!
Det vet du visst! Vem är Marian?
Vi vet vem Marian är.
- Är det du som bestämmer här? -Ja.
För i helvete, säg då åt dem att sluta slå mig!
Jag svär vid Gud...
att jag vet var jag höll till vid sprängningen.
Jag träffade en snubbe som hette Charlie Burke.
Har du fler alibis?
Jag har sagt det förut...
jag var med Paul Hill för det mesta.
Berätta för Gerry Conlon det du sa.
- Vem är det här? - Gerry Conlon.
Har du nånting att säga honom?
Jag har lättat mitt samvete.
Jag råder dig att göra det också.
Här är din bekännelse.
Jag har inte gjort det.
Jag har inte gjort det!
Ni måste tro mig.
Vad gör ni med mig?
De skulle aldrig hålla honom kvar om han var oskyldig.
- Gerry är väl ingen ängel. -Jag vet.
Han behöver en fast hand.
Ni är alla anhållna!
- Skada inte barnet! - Upp med händerna!
Ni är anhållna med stöd av terroristlagen.
- Har Hill fört oss på villospår? - Vet inte.
Jag kan få honom att erkänna.
Viska nåt i hans öra.
Ni kommer från samma ställe. Han tror på dig.
Är det bombaren ni tar då?
Vårt jobb är att stoppa bombningarna.
Jag tänker skjuta din pappa.
Vad sa du?
Lilla Bridie har snart ingen pappa mer.
Jag tänker skjuta Giuseppe.
Han hotar att skjuta min farsa!
Kolla på honom!
Han är galen!
Jag tror du ser syner. Ingen kommer att göra din far illa.
Ta hit honom igen.
Han hotade att skjuta min farsa!
Ingen tänker skjuta din farsa.
- Din jävla galning! - Lugna ner dig, pojk.
Han gör inte din pappa illa.
Såja, släpp ut det nu.
Släpp ut det-- allt det där hatet.
Du hatar oss, eller hur?
Tillräckligt för att bomba och lemlästa oss.
Släpp ut det du bara. Såja...
-Jag hatar inte er. - Åjo, det gör du.
Det syns på ditt ansikte. Där ser jag allt hatet.
Varför inte släppa ut det ur systemet...
innan det börjar röra till det i huvudet för dig?
Ta hit den där jävla bekännelsen.
Hit med bekännelse-helvetet.
Ge mig en penn-jävel.
Där har ni mitt jävla namn. Nu kan ni skriva vad fan ni vill.
Såja, snyggt och fint nu.
- Paul! Vad är det som händer? - Gerry!
De körde upp en pistol i munnen på mig!
Så jag snackade en massa skit!
- Varför gav du dem mitt namn? - Förlåt!
Det här är inte klokt. De blir utskrattade i rätten!
De delade på oss fyra.
Jag fick komma till Södra Londons Remand Centre.
Du kan kolla upp datumen, Gareth.
Döda den jäveln!
Ditt jävla irländska yngel!
Sparka den jäveln till Irland!
- Vad är det här? - Avlusning.
Jag har väl för fan inga löss. Jag vill inte.
Du har inget val, grabben.
Du får aldrig den där ren --
Okej, Conlon. Ska vi ta en titt på rummet, då?
Kom nu, mr Conlon.
Vi har er son.
Kom nu.
Pappa!
Är det du, pojk?
- Här, pappa! - Var är du?
Gör inte min far illa!
- Mår du bra, pojk? - Döda honom inte!
Sätt i gång nu, rör på dig!
- Fan ta dig. - Håll käften!
- Käft! - Ner på golvet!
Nu ser du väl modig ut!
Vad gör du här, pappa?
Jag åkte hem till tant Annie för att skaffa dig en advokat.
De grep varenda en i huset.
Va?
- För vadå? - Medhjälp till mord.
Nej, vad i helvete...
Var det du som gjorde det?
Nej, det var det inte!
Det är väl klart att det inte var jag!
- Varför tittar du på mig så där? - Vadå?
- Varför tittar du på mig så där? - Hur då?
Varför hänger du efter mig jämt?
Varför hänger du efter mig jämt när jag har gjort nåt fel?
Varför kan du inte följa efter när jag gör nåt bra?
- Vad snackar du om? - Vad jag snackar om?
-Jag snackar om medaljen. - Vilken medalj?
Vilken jävla medalj?
Den enda medalj-jävel som nånsin har funnits hemma hos oss.
Den medaljen jag fick i fotbollen.
Och där satt du och skrek instruktioner...
som om du bara såg vad jag gjorde--
du kunde väl fan inte spela fotboll-
och det enda du såg var när jag gjorde nåt fel.
Aldrig att jag gjorde nåt gott nog åt dig.
Och efter matchen kom du fram till mig och sa...
"Gerry, fuskade du med bollen?''
Och jag gick därifrån och in i omklädningsrummet.
Du följde efter mig och sa det igen: "Gerry, fuskade du med bollen?''
Alla andra farsor var där och skrattade åt dig...
de kallade dig "Stackars Giuseppe.''
Jag sprang därifrån och gömde mig, och skrev ditt namn i sanden--
ditt jävla löjliga Giuseppe-namn--
och sen pissade jag på det!
Jag pissade på det...
för jag hade fuskat med bollen.
Vad spelade det för roll? För en gångs skull vann vi!
Du sabbade medaljen för mig! Jag gick till stampen med den...
-Jag fick inte ens 50 pence för den. - Det här är chocken.
Då började jag stjäla för att visa hur dålig jag var.
- Fördröjd chock. - Skit i det du.
Jag har varit sån här sen jag var sju.
Och mamma som jämt tjatade: "Vi får inte göra Giuseppe upprörd.''
Han är ju inte frisk! Och så smög vi runt i huset.
Så här, på tå runt i huset. "Han är så klen, vet ni!''
Sen blev jag konfirmerad. Jag trodde att jag gjorde slut på dig.
Var det mitt fel att du var sjuk?
Varför var du sjuk i hela ditt liv, Giuseppe?
Varför var du sjuk i hela ditt liv?
När den där galningen hotade att skjuta dig blev jag glad.
Det är sant, jag blev glad!
Väldigt glad, och vet du varför? För att det äntligen var slut.
Det var över, fattar du?
Det var beviset för att jag var en dålig människa.
Då började jag gråta.
Jag började ljuga...
Jag har snackat skit och ljugit i hela mitt liv.
- Ord betyder ingenting. - Sluta nu.
Fast den här gången råkade alla illa ut.
Det spelar ingen roll, det finns inget gott i mig.
Håll dig borta från mig, och följ inte efter.
- Har du kommit hit med flit? - Sluta nu.
Oj, en snyting!
Skulle det där vara en snyting? Du får ta i mer. Mer!
- Sluta nu och lugna ner dig. - För en enda gångs skull!
- Slå mig som en farsa! - Lugna ner dig, sluta nu.
Lugn, nu.
Lugna dig.
Såja.
Det är inte ditt fel, pojk.
Allt kommer att ordna sig.
Såja, det ordnar sig--
Besök till Conlon!
Två på väg till besöksrummet!
Ingen beröring!
- Alla andra får ju! - Inte IRA,det är förbjudet.
Varför gör du så här mot oss?
Du har gjort så att din far sitter inne för mord.
Högre!
- Det var inte mitt fel, mamma. - Ta det lugnt nu,Sarah.
Jag svär att jag inte har gjort nåt!
Varför skrev du på bekännelsen, då?
För att skydda mig.
Din son är en bra pojke, det är allt du behöver veta.
Du har väl inte skrivit på nåt, Giuseppe?
Nej, bara att jag ville träffa dig.
De har varken bevis eller en bekännelse från mig.
Jag är snart hemma igen. Jag är liksom bara på besök här.
Jag ska se till att få ut Gerry härifrån.
Danny är död, Gerry.
Va?
Hans kropp hittades på en ödetomt.
IRA påstod att han var en obotlig tjuv.
Jag har skickat kondoleanser från oss.
Den här fröken har vägrat att gå till skolan sen du for.
Nu går du till skolan, för mammas skull.
Ja, pappa.
När kommer du hem?
Jag har strukit era söndagskostymer till rättegången.
Du måste se till att se snygg ut nu, pojk.
Fanns det nitroglycerin, eller inte?
Det fanns spår av nitroglycerin.
Och alla tester var positiva?
Ja, sex av dem.
- Vem saknades? - Mostern, Aggie-- Annie.
Men vi fann spår på en gummihandske.
Och barnen?
Positiva.
Det räcker kanske inte i rätten.
Ert ord räcker långt i rätten.
Ja, sir.
Ha ihjäl de jävlarna!
Skjut svinen!
Mål nummer ett.
- Nu går vi. - Det här är en mardröm, Giuseppe.
Ta det lugnt, och uppför dig. Det här ligger snart bakom oss.
Såja, kom nu.
Det ordnar sig.
Stå upp.
Sir Michael Hagerty presenterar åklagarens sakframställning.
Vi har två olika åtal här, mina damer och herrar.
De fyra anklagade längst fram...
som är åtalade på 1 1 punkter rörande sprängningen av puben i Guildford...
samt mord på fem människor.
Åklagaren tänker visa att de är de skyldiga till bombdådet.
De sju anklagade där bakom...
åtalas för innehav av sprängämnen, inte för mord.
Och åtalet gentemot dem...
baseras på att de fungerat som stödtrupp för bombarna och därför...
- bör bedömas för sig. - Skärp dig och hör upp!
Mitt första vittne är kommissarie Robert Dixon.
Jag svär inför Gud den allsmäktige att säga sanningen ...
och inget annat än sanningen.
Varför tror ni att dessa fyra utförde bomdådet?
Först erkände Hill, sen Conlon, Armstrong och Richardson.
Alla har erkänt bombningen.
De tillhör IRA:s ASU.
Vill ni förklara ASU?
Active Service Unit. IRA:s egen elittrupp...
som genomför bombdåd och skottlossning.
De är oftast krigsveteraner med vana att skjuta mot soldater...
och placera ut sprängämnen.
De andra, då-- Annie Maguire och hennes familj?
De ingår i IRA:s nätverk av...
familjer och vänner som förvarar vapen och sprängämnen...
och upplåter s.k. " säkra hus''.
Tack, kommissarien.
Dessa personer greps två dagar efter att...
den allmänna terroristlagen infördes.
Det stämmer.
Förklara för oss vilka befogenheter denna lag ger polisen.
Den låter oss hålla misstänkta terrorister i häkte...
upp till sju dagar.
Anmärkningsvärda befogenheter i en demokrati?
Det måste vara svårt för polisen att motstå frestelsen...
- att använda våld. - Protest.
De här misstänks för den värsta bombvågen mot brittiska fastlandet...
- sen andra världskriget. - Protest. Ers Nåd, jag--
- Kom till saken! - Den här bombvågen...
har satt djupa spår i britternas trygghetskänsla.
Folk var väl angelägna att ni skulle hitta de skyldiga?
Ja.
Ni måste ha befunnit er under svår stress.
Det hör till mitt jobb.
Alla anklagade hävdar--
t.o.m. endast 1 4-årige Patrick Maguire--
Patrick, vill du resa dig upp?
Tack. Alla anklagade hävdar...
att de utsatts för fysiskt och psykiskt våld av polisen.
De har på inget sätt kommit till skada.
Den jäveln ljuger! De bankade skiten ur oss!
Tystnad!
Ni måste tro oss! De slog oss!
Håll er tysta.
Sitt ner!
Tystnad i rättssalen!
Mr Conlon påstår...
att ni drog honom i håret och att ni klämde åt om hans testiklar.
Jag har inte ens talat med mr Conlon.
Hoppas du kommer till helvetet, Dixon.
Tystnad!
Mr Hill påstår att polisen körde en pistol i hans mun.
Inga påtryckningar användes.
Ta dig i dalen, din jävla lögnhals!
Ordning i rätten!
Vad gäller de fyra huvudanklagade...
finns det inget styrkt bevismaterial överhuvudtaget.
Jo, fyra terroristers bekännelser. Vad önskar ni mer än det?
Nitroglycerin är ett mycket giftig ämne.
Detta ämne som testades-
Efter några veckor, var vi så uttråkade, att vi...
bara larvade oss och höll på.
De måste ha varit helt desperata efter bevis.
De visade upp tant Annies diskhandskar som ur trollkarlens hatt.
Sen blev det min tur.
Mr Conlon, var det ni som bombade Guildford?
Nej, det var det inte.
Polisen påstår att ni var i Guildford på bombkvällen.
Kan ni säga var ni höll hus?
I en park i London.
- Med vem? - Med Paul Hill som sitter där.
Ni mötte nån mer, vid åttatiden.
- En man som hette Charlie Burke. - Vem är han, då?
En hemlös gubbe som vi mötte i parken.
Varför minns ni just honom?
Jag tänkte att jag ville bort från London för att inte bli som han.
- Berättade ni detta för polisen? -Ja.
- Vad svarade de? - Att det inte fanns nån sån kille.
Mr Conlon, varför erkände ni bombdådet i Guildford?
De slog mig...
och hotade att döda min far.
- Vill ni upprepa det sista? - De trakasserade mig i sju dygn.
Sen hotade de med att döda min far.
Jag hade skrivit på vad som helst vid det laget.
- Ursäkta språket. - Tack.
Förväntar ni er att juryn tror att dessa välrenommerade poliser...
skulle riskera sin framtid och rykte...
genom att hota er far?
Det gör de säkert inte när ni är klar...
men det är sanningen.
Ni är väl en ärlig person, eller hur?
Det vill jag väl tro.
Ni har berättat att ni minns denne Charlie Burke mycket väl.
Ja.
Minns ni om ni berättade nåt mer för polisen?
Låt mig friska upp ert minne. Ni sa till kommissarie Dixon...
att gjort ett inbrott den där kvällen.
Minns ni nu?
Ja.
- Vem stal ni hos? - En hora.
- Ni rånade en protituerad? -Ja.
Och nu ska vi tro på en man som påstår sig ha rånat en prostituerad...
snarare än tio polismän som har svurit eden...
och kallat er en lögnare?
Det är sanningen.
Jag måste säga att ni inte är särskilt övertygande.
Tack, mr Conlon.
Varför sa du inte att du hade bestulit den där kvinnan?
Du skulle ha ringt! Jag hade skickat dig pengar.
Tänker du förbli en tjuv och lögnhals i hela ditt liv?
Stå där i vittnesbåset och göra grimaser åt kompisarna.
Du talade åtminstone sanning där. Det räcker en bit.
Ska du inte ha din korv?
De satte en pistol i munnen på mig...
och fick mig att erkänna ett mord jag aldrig begått.
Jag sa att jag var med vid bomdådet...
och namngav alla jag kände som inte ingick i IRA.
Inte i IRA?
- Definitivt inte i IRA. - Varför då?
Det vet ni.
Jag ville bara visa hur löjligt alltihop var.
Kommissarien, svaranden Conlon har uppgivit ett alibi--
En herr Charlie Burke.
Namnet återfanns i Conlons bekännelse. Vi undersökte det.
Det fanns inga spår efter honom.
Sen gällde det ett inbrott hos en prostituerad.
Inga inbrott finns rapporterade från den kvällen.
När vi började denna rättegång, skakade jag hand med Gerry Conlon.
Jag blev mycket bestört när en av mina kolleger...
frågade mig om jag tänkte tvätta händerna efter det.
Under min långa yrkesbana, har jag aldrig haft ett fall...
som rört upp sådana känslor.
Det förefaller mig viktigt att nu...
påminna er, ärade jury, att inte låta er fångas...
av denna masshysterin.
Kommissarie Dixon erkänner att det finns oklarheter i bekännelserna.
Mina klienter hävdar att de tvingades till bekännelse...
med hjälp av brutalitet och förödmjukelser.
De kanske bara är dumma...
småtjuvar eller knarkare...
men de är inte de hänsynslösa bombare som terroriserat England i månader.
Ni borde kunna fria dessa unga människor.
- Skitprat! - Vi går.
- Ge fan i mig! - Sätt fart!
- Låt bli!
Mina damer och herrar...
likt min lärde vän i försvaret...
vill jag varna för att låta er dras med i känslostormen.
De fyra personer ni ser i främre raden...
tillhör de skickligaste och grymmaste sammansvärjningar...
som nånsin stigit i land på engelsk mark.
Dessa är fakta i målet:
Kommissarie Dixon...
en välrenommerad och erfaren polis...
fick tillgång till informationer och gott detektivarbete...
och grep Paul Hill...
som, skuldmedveten om sitt brott, erkände det.
Denna bekännelse ledde till att gruppens ledare, Conlon...
och hans familj av terrorister--
hans moster, Annie Maguire, en van tillverkare av sprängämnen...
som till och med bar gummihandskar vid hanteringen...
i köket i hennes hem i Harlesden.
Hon lät till och med sina barn hantera sprängämnena--
Vincent, 1 6 år, Patrick, 1 4--
som inte kunde veta bättre.
Giuseppe Conlon, hennes svåger...
var kuriren som kom med mera sprängämnen.
Armstrong och hans kumpan Richardson, som bar bomben.
Det här är de personer som i panik...
måste göra sig av med nitroglycerinet...
och det blev deras fall.
Hur vet vi det? Beviset fanns på deras händer.
Det är skrivet där i deras offers blod.
Ni har fått se några som överlevde...
denna förhärdade kallsinnighet inför mänskligt liv.
Det är er plikt att skydda samhället från dem.
Jag är övertygad om att ni kommer att göra detta.
Har ni kommit fram till ett domslut?
Ja, ers nåd.
- Hur dömer ni de anklagade? - Skyldiga på samtliga åtalspunkter.
Häng de jävla irländarna!
Ordning!
Häng dem bara!
Gerard Patrick Conlon.
Stå upp.
Jag anser det vara min plikt av att tänka högt...
om varför ni inte anklagats för högförräderi...
ett brott som bestraffas med döden genom hängning-
vilket är ett straff som jag utan svårighet skulle ha utdömt...
i detta fall.
Jag dömer er till livstids fängelse...
med tillägget om...
ett minimum om 30 år.
För ut honom.
Hjälp mig.
Paul Michael Hill.
Ert brott är sådant att...
livstid betyder livstid.
Annie Maguire, jag dömer er till 1 4 år i fängelse.
- Men herregud, vad har jag gjort? - För ut henne!
- Giuseppe Conlon, 1 2 år. - Nej, min make är oskyldig!
Gud förbarme er!
Patrick Joseph Armstrong, 30 år.
Carole Richardson, 30 år.
Det hela var så vansinnigt att det inte gick att tro på.
Gareth, jag vet att folk säger att jag bara hittar på historier...
och att ingen trodde på mig i rättssalen...
men Charlie Burke fanns. Han är inte bara nåt ur min fantasi.
Förlåt.
Vi forslades iväg till Park Royal Prison...
en gammal viktoriansk fästning där landets farligaste brottslingar
bodde i en flygel under högsta bevakning.
- Födelseort? - Belfast.
Då är du ju engelsk.
Här ska du bo i resten av ditt liv.
Bara så du har det klart för dig. Den här vägen.
Chefspliten, Barker...
gav oss blå jeansuniformer med gula ränder.
Vi tillhörde kategori A--
värstingarna, bland våldtäktsmän och mördare.
Farsan sa att vi skulle kämpa för att överklaga...
men jag brydde mig inte om vare sig lagen eller systemet.
-Jag går tillbaka till cellen. - Kom med!
Kom, Gerry.
Ronnie, där är de där ir-jävlarna.
Irländska as.
Jag heter Giuseppe Conlon. Jag är oskyldig.
Det är min son också.
Vi skulle inte ens vara här.
Bort med aset härifrån!
Jag sa, lägg av!
- De vet nog att det är ett misstag. - Nej, det gör de inte.
Beviset för vår oskuld finns där i deras bevismaterial.
Vi måste kämpa för att få överklaga.
-Jag ska tala med Fader Wilson. - Tala med alla!
Vi ska skriva brev här inifrån. Starta en kampanj.
Behandlar de er väl?
Ja då.
Är det sant, pojk?
Visst, inga problem.
Personal till övningarna.
Jag glömde dessertskedarna.
Så där ja.
Pommes friten är inte illa.
- Förlora inte hoppet nu, pojk. - Börja inte snacka om "hopp''.
Va?
Du, vi är oskyldiga och får inte ens lämna cellen!
Det vore bättre att vara skyldig, då vann man ändå nåt slags respekt!
Personal till övningar, på trean.
Ta mina pommes frites.
Gerry.
Bekymmer? Hur är det?
Vad sägs om ditt nya hem?
En bomb i en brevlåda, Kensington High Street.
En bomb i en brevlåda, Talbot Lodge.
Bombning av en simklubb.
Bomben vid Aldershot Railway Station. Mordförsök på Edward Heath.
Mord på Ross McWhirter.
Vapeninnehav, Balcombe Street, 6 december, 1 9 7 5.
Och bombningen av puben i Guildford.
Ni har satt oskyldiga i fängelse för den.
För ut honom.
Det var han.
"Brittiska Imperiet'' Det fattas ju en massa bitar?
Vi äter upp dem.
Innan min tjej sände in det till oss...
doppade hon alltihop i syra-
LSD, grabben.
Vi käkar Brittiska imperiet sen ett halvår tillbaka.
Vill du ut och flyga? Välj ett land bara.
Bara inte Nordirland, jag vill ju inte snedtända.
Pröva Nepal, grabben. Flyg till Himalaya.
Kolla draken.
Vi släcker om 1 5 minuter.
Ber du för Sjunde kavalleriet?
Jungfru Maria, full av nåd, Herren Gud är med dig.
Välsignad du bland kvinnor, välsignad vare din livsfrukt,Jesus.
Heliga jungfru, Guds moder, bed för oss syndare...
nu och i vår dödsstund. Amen.
Gör dig inte lustig, Gerry.
Jungfru Maria, full av nåd, Herren Gud är med dig.
Välsignad vare du bland kvinnor...
och välsignad din livsfrukt,Jesus.
Heliga jungfru, Guds moder...
bed för oss syndare, nu och i vår dödsstund. Amen.
Har du tagit droger?
Farsan, jag kommer att vara äldre än du är nu när jag kommer härifrån.
Om jag kommer härifrån.
- Hör du vad jag säger? -Jag pratar inte med dig.
Vem är det nu som är barnslig?
Jag har inte hört ett vettigt ord från dig på två veckor.
Du håller på att ta kål på dig.
Jag är död ändå.
Okej, jag ska inte röra det så länge du lever.
Känns det bättre nu?
Nej.
Varför då?
Det är inte mitt liv som räknas.
Herregud.
Okej, jag ska inte göra nåt som kan störa dig i din grav.
Känns det bättre nu, då?
Lovar du?
Ja...
kanske.
Gerry, kolla in din kompis där.
Han verkar vara en hårding!
Fortsätt.
- Ursäkta. - Visst.
Kan vi prata?
Vi måste käka i cellerna.
Vi ses.
Gerry, kom hit.
Gomorron, grabben.
Ja!
Kom igen!
På dom, Gerry!
Den här, den här och den här. 1 4 dagars isolering!
Lås in dem!
Han är tillbaka om några dar.
Jag oroar mig för Bridie.
Hur så?
Hon har blonderat håret.
Det hör till när man är ung.
Hon har ett hundhalsband på sig.
Och det sitter en kille fast i andra änden. Han har också ett.
Nåja...
om hon tycker det är kul.
Lunchrast.
Just så, Gerry!
Gerry är galen!
Ger engelsmännen vad de tål.
Visar dem hur det ska vara!
Det här är Joe McAndrew. Han har nåt viktigt att berätta.
God dag, mr Conlon.
Jag ser vad ni gör.
Ja, vad är det?
Det var jag som bombade Guildford, mr Conlon.
Har ni sagt det till polisen?
Ja, det har jag.
- Men vi har inte hört nåt. - Lyssna på honom, farsan.
Fortsätt.
De vet sanningen.
Men nu kan de inte erkänna det.
Det är krig och ni är de oskyldiga offren.
Jag är ledsen för er skull.
Tyck inte synd om oss.
Tyck i stället synd om dem ni mördade.
Det var ett militärt mål, en soldatpub.
De var oskyldiga människor, Guds barn.
Jag vill hjälpa er på alla sätt medan ni är kvar.
Vi behöver ingen hjälp från er.
Nu vill jag att ni lämnar oss ifred.
Som ni vill.
Jag är ledsen.
Vad var det där? Du ska uppföra dig!
Uppföra mig? Mot honom? Jag vill inte ha med honom att göra!
Han slår i alla fall tillbaka, det har du väl aldrig nånsin gjort.
- Vad pratar du om? - Minns du Lydon Hill?
Du skjutsade upp mig dit på cykeln.
Men en dag orkade du inte upp till toppen...
och jag hoppade av och såg på dig. Du var helt röd i ansiktet.
- Minns du det? -Ja.
Det var jobbet i måleriet som påverkade dig.
Va?
Det var lösningsmedlen som gjorde dig sån.
Glöm att du hoppade av färjan och simmade tillbaka till mamma.
Det var det enda jobb en katolik kunde få, men inte ens då slogs du.
Gå ut härifrån. Gå ut och lek med din nye kompis.
Allt jag vill säga är att du har varit ett offer. Nu måste du slå tillbaka.
- Försvinn! -Ja.
" Åklagarmyndighet'' Det här är enda sättet, vi har inga alternativ.
- Vad tänker du göra? - Inget.
- De gjorde det inte. - Allihop gjorde det.
Jag åker tillbaka till Belfast.
Efter fajten var det ingen som stoppade oss när vi skulle ut.
Jag måddejättebra. Joe förklarade ett och annat för mig.
Hur britterna aldrig nånsin lämnade en plats utan kamp...
hur man måste besegra dem ut ur alla länder de ockuperat...
att detta fängelse bara var en förlängning av deras eget system.
Personal till trean.
Vi var tvungna att träffa fängelsechefen, Barker.
Mr Smalls.
Men först måste vi ha klartecken från Ronnie Smalls.
Jag skulle vilja tala om Halsley Road 54?
Ni kan gå.
Om det händer mig eller Gerry nånting...
eller nån av de andra irländska fångarna...
kommer vi att spränga Halsley Road 54 till sopor...
och din familj också.
Om du hotar min familj så skär jag halsen av dig.
Jag hotar ingen.
Jag bara följer order. Jag vill inte din familj nåt ont.
Problemet med er,Joe, är att ni vill styra världen.
Irländaren har rätt.
Vi blev som en enda stor familj.
En gång till!
Till och med Kojak kunde förlåta...
- Leva och låta leva. - Barker blev desperat.
Vi fick inte hänga strumporna utanför fönstren längre.
Han trodde vi skickade signaler till andra fångar.
Vi torkar ju bara strumpor.
- Ta bort strumporna från fönstren. - Vem säger det?
Mr Barker.
- Det räckte förJoe. - Ge oss två minuter.
- Och så var vi iväg. - Förstår du?
Vad tänker han göra?
All personal lämnar avdelningen!
Det här skadar vår kampanj.
Du gör på ditt sätt, så gör vi på vårt.
- Läs våra krav. - Tillbaka till era celler.
Filtar!
- Sluta med det här, i Herrens namn. - Du försvagar min ställning.
- Det kommer att sluta med våld. - Bra.
- Vad är det som är bra med det? - Det är det enda de förstår.
"Jag kräver den vite mannens rättvisa.''
Barker vägrade att förhandla.
Men utan plitarna fick vi en kort stunds frihet.
Kolla in Ronnie!
Han har satt i sig halva Afrika.
Han ger honom en timme.
"Conlons är oskyldiga''
Sen upptäckte vi att protesten visades på TV. "En fredlig protest''
Då beordrades specialstyrkorna in.
Vi blev utpekade som ledare.
Nu!
Nu har du undertecknat din dödsdom, Barker.
Är du nöjd nu?
Sen kom du, Gareth.
Den första gången jag såg dig var det under ett regn av gnistor.
Det var första gången på fem år jag såg en kvinna, förutom mamma.
Fast då var du bara en advokat, och dem hatadejag.
- Ni har en ny isolerings-- - Fångarna Barth, Andrew...
Bailey, Benjamin. McAndrew,Joseph.
- Förlåt men jag hör inte. - Conlon, Gerard.
O'Brien,John.
Lynch, Bernard. Crisp, Quincy.
Lyon, Richard. Burns, Delrow.
Hur är det med Conlon? Jag menar Giuseppe Conlon.
Han sitter på tredje våningen.
Han klarar inte trapporna.
Ja, då får jag väl gå upp till honom.
- Delegationen har sett tillräckligt. -Just det, så synd.
Det här tar bara en minut, jag ska bara...
vi ses utanför sen. Ursäkta.
Ursäkta mig, jag hörde inte...
Lungemfysem.
- Får han adekvat medicin? -Ja.
Pojk?
Är det här-- Gerry?
Det är Gerry.
Han har lite svårt för advokater.
Ni får femton minuter med honom.
- Tack. - Varsågod och sitt.
Du ville träffa mig, Gerry.
Varför inger du pappa falska förhoppningar?
Förlåt?
Han har tagit sig upp och ner för trapporna för er skull.
Han har inte ens träffat mamma på ett halvår.
Jag hörde att ni två trivs bra ihop.
Ja, hon är en mycket modig kvinna.
Du förstår inte ett dugg.
De här jävla trapporna tar död på honom.
Det är inte trapporna som tar död på din far.
- Vad är det, då? - Din brist på tillit.
Brist på tillit? Till vadå?
Till dig själv.
Nej, jag tror på mig själv.
Gerry Conlon, livstidsfånge, med en dom på 30 år.
Och jag vet hur man överlever.
Till vilket pris?
Jag betalar nog, oroa dig inte.
Priset för vad?
Du är slängd i engelska, va?
Jag fattar inte ditt språk.
"Rättvisa. Barmhärtighet. Nåd.''
Jag förstår faktiskt inte vad såna ord betyder.
Jag skulle vilja få alla tänderna utdragna.
Sen skulle jag köra in näven i munnen och aldrig behöva säga ett ord mer.
Förstår ni mig? Det är mrs Peirce, va?
Försöker du imponera på mig?
Besöket är slut.
Ge inte pappa några falska förhoppningar, va?
Du måste hjälpa honom!
I fängelset gör man vad som helst för att bryta enformigheten.
Ett snöfall är som en gåva från Gud.
Sluta! Ni får inte kasta på fängelsets personal!
Ni har bett om det.
Kom igen nu!
Efter upproret, blev pappas hälsa mycket sämre.
Han kom inte ner för trapporna till snön.
Jag vinkade åt honom, men han tittade på nåt annat.
Farsan såg alltid det goda i folk.
Hos dig såg han det med en gång, Gareth.
Herrn, var är mina brev, herrn?
Tack.
De har talat om dig i kongressen, Giuseppe.
Vadå?
Hur fick du det namnet?
Efter en italienare som gjorde glass.
Han hade en kiosk på hörnan där jag föddes.
Giuseppe Fusco, hette han.
Mor blev förälskad i namnet.
Blev de--
- Du vet. - Vadå?
- Älskande. - Vilka då?
Mamma och glasstillverkaren?
Nej, herregud.
Nej, det var de inte.
Hon gillade bara nämnet.
Men mitt liv blev ett helvete.
Alla andra ungar skrattade åt mig. Har du några barn?
Han snackar med Barker.
Han kan väl få snacka med vem han vill.
Två.
Fast de är utflugna.
Om det nu var Barker som bar ansvaret för...
att specialstyrkorna kom, eller ej, så förlät Joe honom aldrig.
Joes krig pågick fortfarande...
och hans fiende var Barker.
Nummer?
Jag heter McAndrew.
Flytta dig ur ljuset!
- Ut ur ljuset. - Nummer?
Jag heter Gerry Conlon.
Fan, försvinn ut ur ljuset!
Du är 1 36.
Det sitter nån där.
Flytta dig när du blir tillsagd.
Fram med den.
- Hur mår pojken? - Han är snäll.
Han blir mer och mer lik dig.
Han är smartare än jag.
Han är bara tre och läser serierna redan.
Det sitter ett hårstrå i projektorn!
Ta bort hårstrået!
- Ta bort det! - Bort med det!
Vi blir ju blinda härute.
Mycket lustigt!
- Vi kommer, farsan. - Tyst.
-Jag har inte sagt nåt. - Du står i vägen.
Håll käft.
Hör på. Vem som än...
kom med på det där Barzini-mötet--
Jag visste att Santino skulle tvingas med.
Och Fredo, han--
Fredo hade fel.
Jag önskade inte det här åt dig.
Här får du!
Ner på golvet!
Hit med en filt! Han brinner ju!
Barker! Flytta dig!
In dit!
Släck den!
- En bår! - Hör du mig?
Du får hjälp nu.
En bår!
Försiktigt.
Lyft nu!
Det gjorde du väl bra, McAndrew.
Ett gott dagsverke.
Stick!
Törs du inte se mig i ögonen?
Jag kan också se på folk utan att blinka.
I hela mitt eländiga liv har jag aldrig förstått...
hur det skulle kännas att vilja döda nån.
Du är modig, du.
Gerard Conlon, tillbaka till trean.
- Stå på dig. - Hawkins, återvänder till cellen.
Benjamin Bailey, till cellen.
Burns, åter till cellen.
7 445, Casey, till cellen.
6309,Johnston, plan tre.
Regis, 1 1 3, till tvåan.
- Tillbaka till cellen! - Rör på dig.
Barker blev skadad för livet...
och Joe sändes till nåt annat fängelse.
Han har nåt slags isolering nu.
Vi har inte hört nåt om honom sen dess.
Den nye chefspliten målade om på gården...
och jag fick börja gå runt i cirklar igen.
Tillbaka till cellerna.
Sätt i gång!
Jag vill gärna hjälpa till med din kampanj, farsan...
om det är okej med dig.
Menar du det?
Ja.
Det är storartat.
Jag vill ha hela din historia...
med så mycket detaljer du kan komma på.
Och jag vill ha det nerskrivet. Det är mycket viktigt.
Det går inte.
Jag kan inte skriva det, farsan.
Kan inte din son hjälpa till?
Han sitter i sin cell och skriver.
En bandspelare.
Du är ju en snacksalig typ.
Prata.
Det märkliga är--
att ibland trorjag han är lite avundsjuk...
för att jag har tagit över kampanjen...
och går upp och ner för trapporna för att träffa dig.
Det troddejag aldrig om Giuseppe.:
att han kunde vara avundsjuk.
Huvudsaken är att få en ny rättegång...
förjag vet inte hur länge han överlever här inne.
-Jag är trött på det här. - Såja. Vi måste.
Skärp dig.
Böj ner huvudet.
När jag var liten undrade jag ofta vad du gjorde under handduken.
En dag tog jag en skål med kokhett vatten...
klickade ut en massa Vick och satte handduken på huvudet.
Jag satt där och försökte komma på vad det var, för inget hände.
Så jag räknade ut att du så klart drack det.
Jag stoppade ner tungan i det. Minns du?
Hur skulle jag glömma det?
Din tunga svällde upp som en fotboll.
Vi fick åka till sjukhuset.
Första gången i ditt liv som du inte pratade.
Ta hit den där.
Jag ska smörja bröstet på dig, farsan.
Var jag alltid stygg?
Inte alltid.
Jag förtjänar inte att sitta här i resten av mitt liv, va?
Allt de har gjort är att stänga ute ljuset.
De kan ju inte stänga ute det här ljuset.
Hör på.
Varenda kväll...
tar jag din mors hand.
Vi går genom ytterdörren ut på Cyprus Street...
ner till Falls Road, upp längs Antrim Road...
till Cave Hill.
Vi står och ser ner...
på det fattiga, stackars Belfast.
Det har jag gjort varje kväll...
i fem år nu.
Som om jag aldrig hade lämnat henne.
Det jag minns bäst från min barndom...
är hur jag höll dig i handen.
Min lilla hand i din stora.
Och lukten av tobak. Jag minns att...
Jag kände tobakslukten på din handflata.
När jag vill känna mig glad, försöker jag minnas doften av tobak.
Håll min hand.
För helvete, lägg av--
du blir väl inte sentimental nu!
Var inte ledsen, farsan. Jag håller dig i handen, om du vill.
Jag kommer att dö.
Säg inte så.
Jag är rädd.
Du behöver inte vara rädd.
Trösta mig inte när jag vet att sanningen stirrar mig i vitögat.
Jag är rädd att behöva dö här bland främlingar.
Inte fan dör du.
Finns det inget jag kan säga utan att du säger emot?
Jag är rädd för att behöva lämna din mor ensam.
Farsan, du kommer inte att dö, okej!
Men om, så kan jag ta hand om mamma.
Tror du att jag skulle lämna Sarah i din vård?
Vadå?
Du är inte mogen nog att klara dig själv, hur ska du ta hand om din mor?
Jag har ont om tid, Mrs Peirce.
- Vad kan jag stå till tjänst med? - Tack.
Jag är advokat åt far och son Conlon.
Giuseppe Conlon är allvarligt sjuk, som ni kanske vet.
Jag har ansökt om villkorlig frigivning för honom.
De behöver ett godkännande från er.
Det blir svårt, Mrs Peirce.
De har begått gräsliga brott, de här människorna.
Samhället kräver att de avtjänar sina straff.
Men de är oskyldiga, kommissarien.
Vem har sagt det?
Det gör de riktiga bombarna.
De har sagt att det var de, Mr Dixon.
Gerry Conlon har sagt att det var han, Mrs Peirce.
De ljuger.
De ljuger av en orsak. Det är den allra värsta sorten.
Men han dör. Giuseppe är döende.
En massa människor dör. Det är ett smutsigt krig.
Låt mig se vad jag kan göra.
Är det här er familj, mr Dixon?
Min hustru och min son.
Ni har ett nytt möte.
Ja.
Vi ses igen, mr Dixon.
Hur mår du, farsan?
Mår du bra?
Vakna, farsan.
Hör du mig? Giuseppe?
Käre Gud i himlen, gör inte så här mot mig!
Kom igen. Vakna!
Vakna! För helvete!
Såja. Tack så mycket. Du är okej, farsan.
Jag ska hämta hjälp.
Nummer 73!
Kom fort! Min far är sjuk!
Benbay, Giuseppe har blivit dålig.
Lägg armarna om mig.
Du måste upp ur sängen. Lägg armarna om mig.
- Öppna den här jävla dörren! - Det är nummer 73!
- Öppna för helvete! - Giuseppe!
Jävlar, han kan inte andas!
Han kan inte andas! Min far dör, för helvete!
- Han behöver syrgas! - Hjälp honom!
Öppna grinden! Jag är här, farsan.
Ta in honom hit!
Vad fan är det som händer?
Till Hammersmith Hospital.
Jag vill följa med.
Jag måste skaffa tillstånd först.
Nu ordnar det sig, farsan.
-Jag kommer så fort jag kan. - Ta honom tillbaka till cellen.
Låt honom vara, era jävla löss! Lämna honom i fred.
Var stark, grabben!
Upp med hakan!
Vi är med dig, Gerry!
Vi är med dig, grabben!
Han är vaken än.
Din far gick bort för en timme sen.
Tack så mycket.
Jag är ledsen.
Giuseppe är död!
De har dödat Giuseppe!
Gerry!
De dödade Giuseppe!
Ordet " medlidande'' borde plockas bort...
ur ordboken.
De fuskade, Gareth.
De fuskade så ini helvete, och de är skyldiga som synden.
Tro mig, är det nåt jag känner till, är det skuld.
Fortsätt stirra dem i ögonen, så avslöjar de sig själva.
Du måste stå på dig.
Gör det du måste.
Befria de Fyra!
De här skulle ha varit här för tre veckor sen!
"De oskyldigas marsch.'' Vad tycker du?
Tusentals människor kantade gatorna i Dublin...
London och Liverpool under demonstrationer...
som krävde frisläppande av de Fyra i Guildford.
- Frågor har ställts-- - Säg god natt till pappa.
- God natt, pappa. - God natt med dig.
Befria de Fyra!
"Villkorlig frigivning kommer för sent''
Det här var ett misstag.
Varför kan hon inte få se filerna?
Det kan väl inte skada?
- Mr Dixon! -Ja?
Tröttnar ni aldrig?
Här är domstolens beslut.Jag har rätt att se Giuseppe Conlons mapp.
- God morgon. - Det är några regler som gäller.
En komplett lista över Giuseppe Conlons mappar...
de enda mappar som ni behöver se.
Jag hämtar dem från mappskåpet.
Ni tar ett papper i taget, läser och lämnar tillbaka.
Ursäkta, är det något problem, mr Dixon?
Problem? Inte alls, mrs Peirce.
Vår chefsarkivarie vill bara hjälpa till.
Om ni behöver en kopia, är det jag som ska göra den.
Den här pennan ska ni alltid använda.
Ändrar ni i nåt dokument kan vi spåra er med hjälp av bläcket.
Det gäller rikets säkerhet, mrs Peirce.
Vi vill väl inte att polisens uppgifter...
ska nå IRA, eller hur?
Mappen för Conlon, Giuseppe.
Ja, sir.
Lämna mina grejor på bussen, jag stannar inte här.
Ser man på! Vår nye VIP-fånge.
Välkommen till Skottland.
Jag är oskyldig och min far var oskyldig.
Han dog i ett av era fängelser. Ni kan inte skada mig längre.
Jag är flyttad till Skottland, för att mitt självförtroende ska skadas.
- Sätt honom i isoleringen. - Det här är en fredlig protest.
Du ska få lära dig veta hut.
Bättre karlar än du har redan försökt.
Jag har inte träffat min klient på två månader.
Han har flyttats till Skottland, vilket skadar min utredning.
Jag lämnar in denna ansökan för att få fri tillgång till--
Befria de Fyra!
Här, tack så mycket.
Tack, tack...
Förlåt mig, kan jag få en kopia på den där?
Tack.
Jag vill bara att mor ska bli glad.
Jag skulle vilja säga henne...
att Giuseppe talade om henne varenda dag i sitt liv.
Han saknade henne oerhört.
Det är konstigt att vara i en cell utan honom.
Jag kan inte glömma hans ansikte.
Vart jag än ser, serjag honom.
Underligt vad tiden gör med en i fängelset.
Som att stirra in i en vägg.
Dropp, dropp, dropp.
Det känns som en evighet.
Så blinkar man. Och vips har det gått tre år.
Jag försöker säga--
Jag vet fan i mig inte vad jag försöker säga.
Men jag kan inte glömma vad de har gjort mot min familj.
Jag kan bara inte glömma det.
Morrn.
- Var är Jenkins? - Han är sjuk idag.
Ni får tyvärr komma tillbaka i morgon.
Det går inte. Jag ska upp i rätten imorgon.
Ledsen, jag kan inte hjälpa er.
Men jag har ett domstolsbeslut--
Ni såg ju hur Jenkins gjorde. Han bara gav mig mapparna.
Jag antecknar och ger dem tillbaka till er.
- Namnet? - Conlon.
- Okej, då. - Tack så mycket.
Hur var namnet igen?
Det finns två Conlon-lådor.
Är det Giuseppe Conlon eller Gerard Conlon?
Gerard.
Nu har ni nåt att börja med.
"Får ej visas för försvaret''
Jävla svin!
Det är goda nyheter.
Vi talar om bevis...
på att de visste om det hela tiden, och ändå lät min far dö i fängelset?
Kan du berätta för mig vad det är för bra med det?
Att vi tar dem i rätten.
"Vi tar dem i rätten.'' Vet du vad du säger?
Vi har suttit i femton år, och vi kan få sitta femton år till.
Vi har för fan med regeringen att göra, Gareth!
Vår jävla regering! Vad fan ska de säga?
"Oj, så tråkigt!''
"Vi har gjort lite fel här, men nu kan du kila iväg!''
Vad ska de säga? "Förlåt att vi hade ihjäl din far!''
"Förlåt att vi förstörde ditt liv!''
Jag utsätter inte min mamma för det en gång till.
Är du rädd för domstolen?
Jag vill bara inte bli förnedrad en gång till.
Jag svär vid Gud allsmäktig...
att säga sanningen och att intet tillägga...
eller förändra.
Mr Dixon, känner ni igen de här unga människorna...
kända som De Fyra från Guildford?
Ja.
Vet ni hur länge de har suttit i fängelse?
Femton år.
Känner ni igen Annie Maguire...
som har avtjänat totalt 1 4 år utan strafflindring?
Känner ni igen hennes son Vincent som avtjänat fem år?
Hennes son Patrick som avtjänat fyra? Känner ni igen hennes man...
Paddy Maguire, som satt i 1 2 år?
Carole Richardson var 1 7 när hon kastades i fängelse.
Hon är 32 nu.
Känner ni igen henne?
- Vad är meningen med detta? - Kom till saken.
Vet ni vem det här är, mr Dixon?
Nej.
Vill ni då vara så snäll...
och läsa upp det vittnesmål som han gav er...
den 3 november, 1 9 7 4?
Det är ett vittnesmål som fritar alla dessa...
-alla dessa oskyldiga människor. -Jag vill se detta vittnesmål.
Denne man eller någon av hans överordnade...
såg till att dessa personer pekades ut som syndabockar...
av ett land som skrek efter blod...
i vedergällning för de oskyldiga som dog i Guildford!
- Ni fick ert blod, mr Dixon! - Hon håller ett politiskt tal.
Ni fick Giuseppe Conlons blod och Carole Richardsons livsmod!
Ni tog 1 5 år av blod, svett och smärta av min klient...
vars enda brott var att han var irländare och dum...
och på fel ställe vid fel tidpunkt!
Mrs Peirce, jag låter kasta ut er ur rättssalen!
En av era kolleger, ers nåd...
satt där ni sitter nu och sa så här: "Det är synd...
att ni inte anklagats för högförräderi--
som bestraffas med döden genom hängning--
vilket är ett straff som jag utan vidare skulle utdöma i detta fall.''
Mrs Peirce, jag försöker läsa.
Är ni inte tyst nu...
så åker ni ut ur rätten.
Ers nåd, detta dokument...
bringar hela det engelska rättssystemet i vanrykte.
Ers nåd, detta är nytt bevismaterial.
Det är upprörande bevismaterial.
Detta bevis...
togs inte upp vid den rättegång, som här är under utredning.
Jag antar att det är det som mrs Pierce försöker visa.
- Fortsätt, mrs Peirce. - Ers nåd, jag begär en paus.
I min domstol begär man ingenting.
Sätt er ner.
Ers nåd, detta vittnesmål ger Gerry Conlon alibi...
och avgavs till mr Dixon...
en månad efter att Gerry Conlon gripits.
Denna lapp satt fast på mappen då jag fann den i polisarkivet.
Där står: "Får inte visas för försvaret.''
Jag har en fråga till er, mr Dixon:
Varför skulle ett alibi för Gerry Conlon...
anklagad för mord på fem människor...
hållas borta från försvaret?
- Svara på frågan! - Svara!
Tystnad!
- Svara nu! - Ordning i rätten!
Ers nåd, jag vill komma fram till skranket.
Detta är mycket ovanligt.
Jag är medveten om detta, Ers nåd.
Nåväl.
Mr Dixon, ni kan kliva ned.
Nej, detta är den man som borde gripas.
Var tyst nu, mrs Peirce!
- Rätten drar sig tillbaka. - Vakter, gör er beredda.
Gör inte mig till syndabock...
för hela det brittiska rättsetablissemanget.
Om jag accepterar denna nådeansökan--
De har mage att erbjuda mig benådning...
när det är de som skulle be om nåd.
- Är ni redo, mr Conlon? -Ja.
Jag vet skillnaden mellan rätt och fel.
Sanningen måste komma fram. Även om de inte vill höra den...
finns det folk utanför som lyssnar.
- Fundera på saken. - Okej.
Ge mig tre stycken.
Tystnad!
Åtalet Staten mot...
Gerard Patrick Conlon...
är härmed nedlagt.
Min man var oskyldig och dog i ert fängelse!
Jag går ut genom huvudentrén. Vi ses utanför.
- Den här vägen. -Jag går ut genom stora entrén.
Giuseppe Conlon, då?
Ers nåd, han var oskyldig!
Mr Conlon, det är ingen bra idé.
Ta baksidan, av säkerhetsskäl.
Jag är en fri man, och jag går ut genom stora entrén.
Åtalet Staten mot Paul Hill...
är härmed nedlagt.
Låt mig vara! Jag går ut på samma sätt som Gerry!
ÅtaletStaten mot Patrick Armstrong...
är härmed nedlagt.
Åtalet Staten mot Carole Richardson...
är härmed nedlagt.
Jag är oskyldig!
Jag har suttit femton år i fängelse för något jag inte gjort!
Jag har sett min far dö...
i ett brittiskt fängelse för något han inte gjort.
Och denna regering påstår fortfarande att han är skyldig!
Jag lovar dem...
att tills min far blir rentvådd...
och tills alla inblandade är rentvådda...
tills de skyldiga förs till domstol...
tänker jag fortsätta kampen...
i min faders och sanningens namn.
"Gerry Conlon bor i London.
Sedan han släppts från fängelset...
fortsatte han, Gareth Peirce och Sarah Conlon...
kampen för att rentvå Giuseppe Conlons namn.
Paddy Armstrong återvände till Irland. Han lever nu i Dublin.
Carole Richardson bor i England. Hon är gift och har ett barn.
Paul Hill gifte sig med Courtney Kennedy, Robert Kennedys dotter.
De bor i New York.
Regeringen tillsatte en utredning...
för att utreda de fällande domarna av Giuseppe Conlon och Maguires.
Denna utredning upptäckte bevis som...
ifrågasatte trovärdigheten av...
åklagarsidans expertis...
och avgjorde enbart på basis av detta att...
domen skulle ogiltigförklaras.
IRA-männen som medgav att de var de skyldiga...
för bombdådet i Guildford...
åtalades aldrig för brottet.
De sitter fortfarande i brittiska fängelser.
Tre f.d. poliser frikändes...
från misstanke om övergrepp i i rättssak...
vid en rättegång den 1 9 maj, 1 993.
Inga inblandade poliser har befunnits skyldiga till brott.
Giuseppe Conlon ligger begravd på Milltown-kyrkogården i Belfast.''
Ansvarig utgivare: Pia Grünler